Svemir se otkriva u paleti boja.
Iako Hubble može vidjeti veliki dio
elektromagnetskog spektra
of ultraljubičastog do bliskog infracrvenog
on i dalje ne može vidjeti cijeli kosmički kaleidoskop (paletu boja)
Stoga astronomi trebaju različite tipove teleskopa,
i u svemiru i na Zemlji,
kako bi u potpunosti razumjeli misterije svemira...
... i Hubble tu igra ključnu ulogu
u ovom esencijalnom timskom radu teleskopa.
Svemir izgleda mnogo drugačije
u svjetlosti različitih talasnih dužina,
i mnoga naučna pitanja mogu biti odgovorena
proučavanjem objekata u specifičnim dijelovima spektra.
Moderni teleskopi su često izgrađeni da proučavaju
veoma specifičan dio talasnih dužina
mali dio elektromagnetskog spektra
u kojem su oni eksperti.
Sa trenutačnim stanjem tehnologije,
nijedan teleskop, čak ni Hubble
ne može vidjeti sve talasne dužine.
Korištenjem podataka dobivenih sa različitim teleskopima
astronomi mogu proučavati svemir u najvećim detaljima.
Historija formacije galaksija
i hemijske strukture galaksija
su samo dvije od mnogih astronomskih zagonetki
koje bi naučni željeli riješiti.
Napredak prema odgovorima je samo moguć
mapiranjem emisije svjetlosti
koja dolazi od strane različitih "igrača" :
zvijezde, prašina i gas.
Svaki do njih ostavlja svoj trag u različitim talasnim dužinama.
Naprimjer, ista dio svemira
koji je proučavam do strane Hubble-a može biti posmatran
sa instrumentima na
Chandra X-ray svemirskoj opservatoriji.
Hubble i Chandra su se utimili
mnogo puta u prošlosti.
Primjer se može vidjeti u ovoj slici
spiralne galaksije ESO 137-001
Zahvaljujući Hubble-ovom doprinosu,
zvijezde i nebule u galaksiji su učinjene vidljivim.
Chandra, u drugu ruku,
može pokazati vruće struje gasa,
pošto su oni vidljivi samo u području spektra x zraka.
Ali Hubble ne radi samo zajedno sa drugim svemirskih teleskopima;
već također sarađuje onima na Zemlji -
i iako teleskopi u orbiti imaju prednosti
što su imuni od atmosferskih turbulencija,
instrumentalizacija na Zemlji se kontinuirano unapređuje
i često pokazuje veće vidno polje.
Dobar primjer je ESO Very Large Telescope
na Cerro Paranal, u Atacama pustinji u Čile-u.
Galaktički klaster Abell 2744
- sa nadimkom Pandorin klaster -
je posmatran sa ovo dvoje veoma različitih "očiju".
Kombinirani podaci su prikazali da Pandorin klaster
zapravo nije jedan klaster, već rezultat nakupine
barem četiri galaktička klastera.
Mnogi zahtjevi za korištenje vremena na teleskopima imaju cilj da nastave
proučavanja meta koje su ranije istraživane:
u 2015. astronomi su kombinovali starije Hubble podatke
sa novim posmatranjima ESO Very Large Telescope.
Drugi je upravo bio iskorišten za otkriće
nekih ranije nepoznatih struktura unutar diskova prašine
koji okružuju nedaleku mladu zvijezdu AU Microscopii.
Samo u usporedbi sa ranijim Hubble slikama
istog objekta je otkriveno
da on sadrži disk koji se mijenjao tokom vremena.
Ispostavilo se da se ovi valovi zapravo kreću
- i to veoma brzo -
što je znak da se nešto stvarno neobično dešava,
i što je do danas neriješena misterija.
Tokom zadnjih dvadesetak godina potraga za egzoplanetama
je postala veoma krucijalno i plodno
polje istraživanja u astronomiji;
polje u kojem skoro svi teleskopi pokušavaju ostaviti svoj trag.
Za ovu potragu Hubble je ušao u tim
sa Spitzer infracrvenih svemirskim teleskopom.
Zajedno oni produciraju najveće komparativno istraživanje
ikada deset toplih egzoplaneta veličine Jupitera.
Višestruka posmatranja njihovih atmosfera
su omogućila astronomima da ekstrahuju znakove
različitih elemenata i molekula
- uključujući vodu -
i da razlikuju između egzoplaneta planeta
sa i bez oblaka.
Ponekad, više od dva teleskopa trebaju
raditi zajedno kako bi ostvarili zajednički cilj.
Svjedočiti najranijim fazana formacije masivne galaksije
u mladom svemiru, astronomi su koristili
snagu četiri velika teleskopa:
Hubble,
Spitzer,
ESA-ina Herschel svemirska opservatorija
i Keck opservatorija na Havajima.
Zajedno četiri teleskopa posmatraju rani rast
galaktičkog giganta kako je izgledao prije 11 milijardi godina,
samo 3 milijarde godina nakon velikog praska.
Slijedeći veliki partner Hubble-a će biti nadolazeći
NASA/ESA/CSA James Webb svemirski teleskop.
Lansiranje je zakazano za 2018.
Dok Hubble može vidjeti ultraljubičastu, vidljivu,
i dio infracrvene svjetlosti,
James Webb je specijaliziran za infracrvenu svjetlost.
Sa ovom mogućnošću on će biti
izvrstan dodatak Hubble-u.
Zajedno oni će ispisati još jedno poglavlje
u priči uspješnog timskog rada teleskopa.